2. A MAGYAR PROTOSZOCIOLÓGIA A 19. SZÁZADBAN
ez: ,Fermez la Porte doucement s’il vous plait!” [,,Sziveskedjenek az ajtét csendesen
betenni!” — D. Cs.]
Mely kímélő, mely lekötelezve kérő parancsolatok! S lehetetlen ezeknek önkénte¬
sen nem engedelmeskedni. Önmaga előtt szégyellné magát az ember, ha ennek nem
engedelmeskednék. Párizsban és Franciaországban sok példáját találja az ember az ily
kímélésnek s nemes bánásnak. Ausztriában ezt így szokták kifejezni az ilyen helyeken:
„Nicht erlaubt” [,,Nem szabad” — D. Cs.] vagy: , Es ist streng verboten" [, Szigorúan
tilos" — D. Cs.] (Bölöni 1984/1831:116).
Bölöni kettős műve tele van szórakoztató kis történetekkel, lenyűgöző leírá¬
Délután 4 órakor kimentünk szekérrel a Railway, vagyis Gőzszekér-úthoz. A gőzszekér
az emberi észnek triumphusa [diadala]. Amint a Gőzszekér-út kezdetéhez jutottunk,
egy széles hosszú hall alatt állott 10 omnibuszforma szekér egymásba láncolva. Nem
képzelheti az ember, miképpen mehessen ezen nagy és hosszú machina magától. Leg¬
elöl állott agőzszekér, magos kemencés kéményével és hozzákapcsolva a több szekerek
egymás végtiben lánccal. Mindenik szekérben négy kanapé van 16 személyre és a
kocsi tetején kettőre. Mintegy 130-an ültünk fel a szekérbe, én felül maradtam, hogy
szabadabbon láthassak.
Mihelyt minden utazó elhelyeztette magát, megcsendült a harang, az első szekéren
a gőz süvölteni kezdett, s egy fél minutum [perc] alatt minden szekér kerekei peregni
kezdettek. Amint a boltozatok alatt mentünk, nagyon meglepő volt a gőz süvöltése és
ezen tíz egymásba fűzött szekerek kerekei pergése. A kerekek mindenütt vaspántokon
mennek. [...] Néhol hidak mennek el az út felett, meg másutt alatta vizek és csatornák
folynak. Nem tudja az ember, ha ezen óriási munkán, a temérdek költségen bámuljon-e
vagy a gőzszekér repülésin, mely oly sebesen pereg, hogy amint a földre néz az ember,
lehetetlen megkülönböztetni a tárgyakot. A gőzszekér ezen 30 £ angol mértföldnyi
[49 kilométernyi] utat közönségesen egy óra alatt teszi meg, s néha 57 s 58 minuta
[perc] alatt is, a madár ennél sebesebben nem repülhet. (Bölöni 1984/1831:243—244)