1953 tavaszán, Sztálin halála után a szovjet pártvezetés - szembesülve a tá¬
bor országaiban felhalmozódott feszültségekkel - jelentős változásokat kez¬
deményezett, s hasonló irányváltást várt a , testvérpártoktól" is. Erről a ma¬
gyar delegáció 1953. június 13-16. között tárgyalt Moszkvában." A szovjet
pártelnökség tagjai elsősorban Rákosit bírálták, aki nem sok hajlandóságot
mutatott a korrekciók végrehajtására. A kritika főbb elemei az alábbiak vol¬
tak: erőltetett iparosítás (főleg a nehézipar túlzott fejlesztése), a hadsereg fel¬
duzzasztása, az erőszakos kollektivizálás, az életszínvonal csökkentése, ellá¬
tási zavarok, az adminisztratív módszerek és önkényeskedés elharapózása,
koncepciós perek, személyi kultusz.
A moszkvai vezetők megkülönböztetett figyelemmel fordultak az agrár¬
szektor problémái felé. Malenkov miniszterelnök kezdte a problémák sorra
vételét. , A tények, amelyeket ismerünk, azt mutatják, hogy a mezőgazda¬
ság területén a helyzet nem jó. Az állattenyésztés színvonala nem javul, el¬
lenkezőleg, romlik. Magyarországon a szövetkezeti szektor sokkal jobban
dolgozhatna, ha a Központi Vezetőség és a kormány több figyelmet fordí¬
tana a mezőgazdaságra. [...] Nem volna olyan helyzet, hogy a parasztok ott¬
hagyják a mezőgazdaságot és elmennek az iparba. Nem volna olyan helyzet,
hogy a parasztok nagy adósai az államnak. 400 millió forint ez az adósság
a mi adataink szerint. Nem volna olyan helyzet, hogy a paraszt nem tudja,
mennyit kell neki jövőre beszolgáltatni. Nagy Imre elvtársat kizárták a PB¬
ből azért, mert azt javasolta, hogy lassabban fejlesszék a termelőszövetkezeti
mozgalmat. Ez nem volt helyes. Az elvtársak, akik a KV-t és a Miniszterta¬
nácsot vezetik, nem ismerik eléggé a falut és nem is akarják eléggé ismerni
a falut."?
Moszkvában döntés született arról, hogy Rákosi - megtartva az első tit¬
kari posztot - mondjon le a miniszterelnöki tisztségről, helyére az agrárszak¬
ertönek számító Nagy Imre kerüljön." Az új miniszterelnök parlamenti be¬