OCR
+ A „SZENT” DRAMATURGIÄJA VALERE NOVARINA SZÍNHÁZÁBAN * A fenti idezetben leirt hüsveti ätmenet zajlik a Kepzeletbeli operett Végnélküli Regényírója által elmondott monológban, mely átmegy a totális káosz állapotán, mielőtt megtisztul (8. kép). BE Eu 3 Platon, Oe, d ne elkülönülő mondat a káosz pillanatában), rendezte V. Novarina, Odéon (2010), képkivágás a Duna Televízió Párizsban forgatott L’Amour est voyant c. filmjeböl KÁOSZ ÉS REND Novarina alapdramaturgiájára jellemző, hogy a passió mintájára először rend van, majd áthaladunk a káoszba (a ritmikus katasztrófába), míg meg nem jelenik az új lélekző rendszer. Fanum a latinban a szent helyet jelenti, a profanum pedig az, ami a szent helyen kívül van. A fanumot összefüggésbe szokták hozni még a for, fari, fatus sum álszenvedő igével, melynek jelentése: szólás; innen van a fatum, vagy az infans, "aki nem tud beszélni. Novarina műveiben a szakrális, a , zárt", az ,elzárt" profanációja folyik, a két minőség egymásba fordulása. A szakralizáció petrifikáció is, a profanizáció hozza a körkörös mozgást és a ritmust a darabba. Önmagában se rend, se káosz, se szent, se + 147 +